UUDENVUODENAATTO NEW YORK CITY 1981
Yksikään juhla New Yorkissa ei voita tätä.
Hyvää musaa ja rento fiilis. Tämä se vasta on elämää.
Ajoit St. Marksin ohi. —Ei hätää. Käännyn takaisin.
Varo! Älä tuuttaa!
Voluumit täysille!
Aistitko hyvän viban? Siitä uudenvuodenaatossa on kyse.
Siinä on sähköä. —Uudenvuodenaatto on mahtava.
Onko ystäväsi kunnossa? —Ihan kunnossa.
Olet ystäväni, koska me olemme yhtä ja nautimme monenlaisista ruoista.
Hänen tyttöystävänsä jätti hänet eilen ja hän on vähän alamaissa.
Koska viet minut jonnekin tyhmiin bileisiin. Ja on synttärini.
Onnea. —Eikö ole täydellistä?
Et halunnut synttärijuhlia. —Kovemmalle.
Olisin järkännyt juhlat. —En halunnut juhlia.
Haluan vain juhlia. Mutta en halua varsinaisia juhlia.
Joka vuosi pilaat hyvän loman tyhmällä synttäripaskallasi.
Anteeksi, että on syntymäpäiväni. Ihan totta.
Anteeksi, että edes synnyin. —Haista paska.
Haista itse. —Haistakaa molemmat.
Pysäytä tuohon. —Jo vain, kultsi.
RAKA—5
Rapudippiä.
Olenko seonnut? Mitä oikein ajattelin?
Resepti on tuorejuustorasian kyljestä.
En enää edes tunnista itseäni.
Inhoan juhlien järjestämistä ja niissä käymistä.
Kun käyn niissä, en ole vastuussa niiden karmeudesta —
mutta näistä tulee pahimmat. Tunnen sen.
Ketään ei tule. Ei, vaan luuserit tulevat. Kaikki inhoamani tulevat.
Kaikki exät ja heidän uudet, nätimmät heilat tulevat.
Juhlien järjestäminen on kuin kutsuisi haukkumaan.
Epätoivoinen ele joltakin, joka deittaili viimeksi yläasteella.
Deittailitko sinä yläasteella? —Miksi teen tällaista?
Miksi tarjoudun kohteeksi näin? Taitaa tulla oksennus.
Hei, tyyppi. Täällä ei saisi polttaa.
Mitä? Poltathan itsekin.
En polta samaa kuin sinä.
Täydellistä. —Ota iisisti, tyyppi.
Sinä vaikutat kireältä. Katso ympärillesi. Väellä on hauskaa.
Juovat, tappelevat, kusevat kadulle. Uudenvuodenaatto. Paneskelua.
Naiset haluavat uudenvuodenaattona eroon ongelmistaan.
Haluatko kuulla menestyksestäni? —Ei kiitos.
Ensinnäkin pitää hymyillä. Muijat pitävät tällaisesta.
Ja toiseksi tulee tärkeä juttu.
Älä puhu kuolemasta. Kakki tietävät kuolevansa —
mutta kukaan ei halua kuulla sitä sinulta.
Ja kolmannen jutun avulla saat pepaa. Kuunteletko?
Huomaatko? Musiikki saa pepat pyörimään.
Tässä.
Mikä tämä on? —Lahjasi, luupää. Avaa se.
Hyvää syntymäpäivää! —Noin.
Pistä palamaan.
Nyt pannaan bileisiin vauhtia.
Lupaa, ettei kävellä Avenue A:n ohi. —Monestiko se pitää luvata?
Ihan totta. Tunnen tytön, joka raiskattiin B:llä.
Hyvä on. Emme mene B:lle.
Upeaa juhlia uuttavuotta bändin kanssa.
Koska tapaamme heidät? —Juhlan jälkeen.
Tuleeko serkkusi juhliin miehiä? —Joo, hekin ovat outoja.
Ei se mitään. Tykkään oudoista. Missä ne bileet ovat? SoHossa.
NoHossa. —Etkö puhunut SoHosta?
Se ei ole oikea paikka. Sitä ei ole edes kartalla.
Anteeksi, oli miten oli, se on ihan lähellä.
Rakastan East Villagea. Kaikki siistit tyypit asuvat täällä.
Luulin, että se paikka on tässä.
Tämä lääväkö? —Tämän osoitteen hän antoi.
Tämä se osoite on. —Soita hänelle.
Ei ole numeroa. —Mitä sinulla on veskassa?
Sanakirjako? —Meikkiä ja kaikkea paskaa.
Olemme uutenavuonna eksyksissä, mutta meikkiä ja leikkiosoite on.
Mitä tehdään? —Ei voi mitään. Olemme kusessa.
Soitan tiedusteluun.
Onko sinulla kolikkoa? —Paras saada se numero, Val.
Voi taivas.
Anteeksi...
Hei. Hyvää uuttavuotta!
Hei, muru. —Miten reissu meni?
Anteeksi.
Haluatko nyrkistä? —Lopeta tuo.
Hei. Paskapää.
Treffailitteko te? —Kauan sitten.
Kuinka kauan? —En tiedä.
Ehkä puoli vuotta sitten. —Puoli vuottako?
Onko se muka kauan sitten? —On, huomattavan kauan.
Uskomaton paikka.
Onko puoli vuotta erosta pitkä aika?
On, jos on ollut siisti ero. Toin sinulle tulitikkuja.
Hän treffaili sitä lutkaa, joka järjestää yhdet juhlat tänään.
Lupasin hänelle, että tulemme, koska hän pelkäsi ettei ketään tule.
Oletko puhunut hänen kanssaan? —Joo. Silloin kun hän kutsui minut.
Oliko hän oikeassa siinä, ettei kukaan tule?
Minä en ainakaan. Suokaa anteeksi.
Me palaamme pian.
Eikö ole hauskaa?
Baarimikko taitaa tykätä sinusta.
Hän tykkää sinusta. —Niinkö luulet?
Hän on unelma. Seksipommi.
Hän on ihana. Hei, tyyppi.
Hei... Tyyppi.
Olet namupala. —Älkää vähätelkö itseänne.
Ilta on nuori.
Masentaa olla töissä nyt. Kutsun hänet mukaan.
Kaikkia masentaa uutenavuonna. —Ei, ainoastaan sinua, Kevin.
Minulla on mahtavaa.
Juomista, tappelua, panemista. —Mitä?
On pakko pitää hauskaa.
Joka vuosi yritetään koota yhteen iso ihmisläjä, esitetään iloista —
vaikka heila on juuri jättänyt ja ura on tyssännyt.
Aiotko olla tällainen koko illan?
Aion.
Taksi!
Kiitti.
Ei kiitos.
Odota...
Ei, ota vain joku toinen asiakas.
Anteeksi, kulta. Et näytä osaavan päättää.
Sinusta säteilee ambivalentti viba. Jokin on vialla.
Minä...
Minä... Anteeksi.
On yksi tyyppi... —Niin kuin aina, kulta.
Olin juhlissa ja näin hänet siellä ja hän oli niin...
Päädyin lähtemään kotiin hänen kanssaan —
ja halusin kaiken olevan täydellistä, ja...
Anteeksi. En tiedä, miksi kerron kaiken tämän.
Tule tänne, kultu. Tiedätkö, mitä sinun pitää tehdä?
Sinun pitää nousta tähän taksiin. —Pitääkö?
Pitää hyväksyä kohtalosi. —Pitääkö?
Kyllä. Elämä tapahtuu nyt. Katso ympärillesi.
Elämä on tuolla ja tuolla. Elä elämää!
Elä elämää tänä iltana. Sano "kyllä".
Kyllä. —Sano kovaan ääneen.
Kyllä! —Haluan tuntea sen.
Kyllä! —Noin. Nouse kyytiin. Kohtalo odottaa.
Hyvä on.
Mitä kello on? —Kohta puoli yhdeksän.
"Caitlyn. Soita minulle."
Olen saanut tarpeekseni. Hän ei saa pakottaa minua exänsä juhliin.
Ei tosiaankaan. —Erosivat vasta puoli vuotta sitten.
Ovat käytännössä yhä pari. —Sääli.
Hän oli menestyksekkäin taiteilija jota olen tapaillut, ja kiva.
Hän oli liian kiltti. Oli vähän turhan tylsää.
Hän vei minut galleriaansa katsomaan uusinta näyttelyään.
Ja se oli syvältä. —Oliko?
Et uskoisi, vaikka näkisit ne työt. Ne olivat —
valtavia, abstrakteja vaginoita. Tai jotain.
Inhoan abstraktia taidetta. Mutta oli hänellä ainakin galleria.
Ja lisäksi...
Hän oli surkea sängyssä.
Oliko surkea? —Kaikkein pahin.
Osoite on tässä. Tule käymään töiden jälkeen.
Sinne tulee paljon väkeä. Minä olen menossa.
Hänen kanssaan. —Selvä.
En siis ole "hänen kanssaan". Olemme vain ystäviä.
Kuuliko hän edes minua? —Se on väistämätöntä.
Muutetaan yhteen, tehdään kompromisseja ja yhtäkkiä —
ollaan ihmeruokavaliolla ja kuunnellaan Joni Mitchelliä.
Ja arvaa, mitä sitten sanotaan.
Sanotaan, että ihminen on muuttunut. Ettei ole enää se, johon rakastui.
Ja sitten he antavat rukkaset. —Mitä oikein odotat, Kevin?
Tapailet vain alentuvia naisia. Etsi joku joka pitää sinusta tuollaisena.
Kuka minusta pitäisi tällaisena? —Ei aavistustakaan.
Juo loppuun, koska haluan pyytää hänet tänne.
Mitä nyt? Emme tunne ketään täältä. —Ehkä me tapaamme jonkun.
Mitä sinä sekoilet? Ei kadulla tapaa ketään.
Ei juhlissakaan tapaa ketään. Siellä puhutaan vain tuttujen kanssa.
Jatketaan matkaa. Tunnistan paikan, kun näen sen.
Soita äidillesi. Kai hänellä on serkkusi numero.
En. Hän luulee, että nukun teillä. —Val, me olemme kusessa.
Soita äidillesi tai palaamme junalla Ronkonkomaan.
Sinä olet tosi nössö. —Ei mennä B:lle.
Mennäänkö käymään drinkillä? —En tiedä. Haluatko sinä?
Haluan. On aikaista, en haluaisi mennä juhliin ennen muita.
Selvä. Käydään drinkeillä. Jos kerran haluat.
En halua pakottaa sinua. Haluatko? —Haluan, jos sinäkin.
Ei tarvitse tehdä tätä. —Etkö halua drinkeille?
Tarkoitin juhliin menemistä. —Etkö halua sinne?
On uusivuosi, sinun ei tarvitse viettää sitä minun kanssani.
Minusta tuntuu, ettet halua kertoa minulle, mitä haluat tehdä tänään.
On luonnollista, että tuntuu kiusalliselta —
mutta voimme ihan hyvin mennä juhliin ja pitää hauskaa.
Haluatko lähteä juhliin? —Haluan.
Jos sinä haluat.
Mennään ottamaan drinkit. —Selvä.
Ketään ei tule. Minulla ei ole ystäviä ja kaikki inhoavat minua.
Kello on vasta yhdeksän. —Kävelevätkö he vain ympäriinsä?
Kulkevat zombeina kaduilla, koska on noloa olla täsmällinen?
Luuletko, että tänne tulee kiinnostavia miehiä?
Kiinnostavia miehiäkö? —Olen päässyt Lennystä yli.
Onneksi olkoon, Hillary.
Uudenvuodenaattona on upeaa aloittaa alusta. Paitsi jos ketään ei tule.
Jos tulee, niin saat sanani.
Jos ovesta astuu sisään joku kiinnostava mies, hän on sinun.
Ihanko totta? —Kyllä. Ohjaan hänet luoksesi.
Älä tee sitä avoimesti. En halua vaikuttaa epätoivoiselta.
Seiso nakuna patjaan sidottuna, ja näytät silti Vestan neitsyeltä.
Toimisiko se?
Mistä he löytävät näitä ihmisiä?
Lucy.
Olenpa uskomattoman kännissä. —Peität sen hyvin.
Olet oikeassa. Uudenvuodenaatto on syvältä.
Baarimikko ei edes huomaa minua. Hän ei tuo lisää naposteltavaa.
Saisinko tänne paneskeltavaa?
Mitä te oikein touhusitte? —Emme mitään.
Tulta? —Olitte poissa 20 minuuttia.
Ota rennosti. —Olen odottanut teitä tässä.
Miehisty. —Haluan selityksen.
Olen tosi surkea tässä. —Oletko?
Vaikutat ihan piinkovalta ammattilaiselta.
Haluatko aloittaa? Tämä on vain peli, ei sen kummempaa.
Hyvä on. —Selvä. Ole hyvä.
Lasisi! —Mitä?
Voi taivas! Voi taivas! Anteeksi.
Sain lasisi.
Val, me olemme B:llä. —Olemme ihan kohta perillä.
Muistan tämän korttelin. —En ota enää askeltakaan.
Mikä sinua vaivaa? —Kävelet Avenue B:lle.
En liiku tästä kulmasta. —No palellu siihen.
Minä menen juhliin. —Jotain kamalaa tapahtuu.
Ryhdistäydy. Mitään ei tapahdu. Olemme menossa juhliin.
Val, kuuntele minua. Olemme kamalan hukassa ja kusessa.
Soita äidillesi, ole kiltti.
Okei. —Minne sinä menet?
Pitää löytää puhelin. —On koppeja Avenue A:llakin.
Miten menee?
Olemme ihan kamalan kusessa.
Val? Val? Val!
Voi taivas.
Hienoa. Täydellistä. Katso nyt tuota. Fantastista.
Siinähän on Ellie. —Kyllä. "Hullu nainen."
Nämä ovat tässä, koska hän tiesi tulostani.
Ei toimi, Ellie, koska pärjään hyvin ilman sinua.
Kyllä, pärjäät hienosti.
Tämä on perseestä.
Haluan kotiin tappamaan itseni. Otetaanko taksi?
Jotta voin sammua ja herätä yksin huomenna? Menen niihin juhliin.
Minulla on treffit. —Sen baarimikonko kanssa?
Niin. Tule sinäkin. Ehkä tapaat siellä jonkun.
En halua löytää jotakuta vain, koska on uudenvuodenaatto.
Se on naurettavaa ja alentavaa. —Elämä on sellaista.
Tarvitset seksiä synttärinäsi. —Onko se kirjoittamaton sääntö?
On se sääntö. Itse asiassa...
Unohda koko juttu.
Mitä? Mikä piti unohtaa? —Ei mitään.
Lucy, tarjoatko itseäsi minulle?
En... Ajattelin, että ellei sen baarimikon —
kanssa suju...
Joopa joo. —Olenko sinusta ruma?
Olet kännissä. —Olen sinusta ruma.
Minulla ei ole rumia ystäviä. —Tämä on ajanhukkaa.
Sinä haluat vain karkottaa kaiken ilon juhlapäivästä.
Herätys. Mitä kello on?
Kello on 21.25.
21.25. —Niin.
Miksi he tekevät minulle näin? —En tiedä.
Taidan lopultakin olla valmis hyväksymään asian.
Siis sen suhteen, ettei ketään ilmesty paikalle.
Se on kuin kohtaisi pahimman painajaisensa silmästä silmään.
Kuin katsoisi kuolemaa silmiin. —Eikä ole.
Tyhmät juhlat vain. —Oletko sinäkin minua vastaan?
Minä lähden nyt. —Ei, olet ainoa vieraani. Älä lähde ennen keskiyötä.
Minä tulen myöhemmin takaisin. —Et tule, vaikka lupaat.
Hillary, älä jätä minua tänne yksin. En kestä sitä.
Kuuntelisit itseäsi. —Kuuntele, Hillary.
Haluat tavata kiinnostavia miehiä. Jos jäät, saat Ericin.
Ericin. Exäni. —En muista mitään Ericiä.
Meiltä meni poikki puoli vuotta sitten. —Kuka niitä muistaa?
Eric oli maalari, joka puhui korostuksella. Kävimme näyttelyssä.
Hän maalaa abstrakteja töitä, joissa on...
Kukkiako? Eikö hän tapaile ketään? —Ei mainitsemisen arvoista.
Hyvä on. —Jäätkö siis?
Ei, lähden, mutta tulen takaisin.
Mehän teimme sopimuksen. —En aikonut palata.
Mutta nyt minä palaan. —Niin ei ollut sovittu.
Nähdään!
Jätätkö sinä minut? Luulin, että kaikki oli hyvin.
Totta puhuen rakastan yhä ex—poikaystävääni.
Hän on ranskankanadalainen. —Niin ja tapasin hänet, kun olin...
Leireilemässä. —Leireilemässä.
Uskomatonta. —Emme virallisesti edes eronneet.
Hän vain... —Katosi.
...katosi, kun olimme kiipeilemässä vuorilla.
Luultiin kuolleeksi. —Hän soitti.
Hänkö siis yhtäkkiä soitti moikatakseen?
"Mitä kuuluu? En kuollutkaan." —Aivan.
Tuo on naurettavin ikinä kuulemani juttu.
Millainen nainen sinä oikein olet? Kerrot tuollaista yhtäkkiä.
Kadulla uudenvuodenaattona. —Anteeksi.
Anteeksiko? On paras pyytääkin anteeksi —
koska sinä saat elää asian kanssa.
Keksit vanhoja heiloja ja herätät heitä henkiin.
Ja sinä halpamaisine motiiveinesi.
Sain teistä tarpeekseni. Ansaitsette toisenne.
Uskomatonta. —Voi taivas. Eikö ole uskomaton?
Ihan kuin olisi sinun syytäsi, että hän on huono sängyssä.
Hän ei vastaa. —Miksei äitisi vastaa puhelimeen?
Ehkä hän meni jonnekin juhliin. —Voi taivas.
Ehkä hän on pesemässä pyykkiä. —Odotammeko, että linkous on ohi?
En tiedä.
Soita sille bändille, että tapaamme heidät aiemmin.
En voi. —Mikset?
En vain voi. —Voi ei. Bändiä ei olekaan.
Mistä sinä puhut? —Sinusta.
Valehtelijasta, joka on pitkään leveillyt bändistä —
kun ei ole mitään bändiä.
Muuten et olisi tullut. —Serkullasi ei ole juhlia.
Onhan. Tarvitsen vain osoitteen.
Otetaan täällä pari olutta, ja yritän myöhemmin uudelleen.
Me emme sovi tänne. Olemme liian syvissä vesissä.
On rahaa ja tekaistut paperit. Meillä on oikeus olla täällä.
Voi taivas. —Mitä?
Nuo tyypit tuolla. Ne seuraavat meitä.
Ovatko ne söpöjä? —Mennään, Val,
Anteeksi.
En osaa sanoa, monenko miehen kanssa olen pannut.
En pystyisi laatimaan listaa.
Uskon, että olet pannut monia. —Enemmän kuin Ellie.
Hänellä on kiire tehdä performansseja —
eikä hän ehdi kokeilla muita kuin sinua. Ja Jackia tietenkin.
Mitä? —Jack panisi ketä tahansa.
Ellie ja Jack? Milloin? —Kuukausi sitten.
Kun olimme yhdessä? Olisit sanonut?
Kaikki sen tiesivät. —Ilmeisesti eivät kaikki.
Uskomatonta. —Tämä on Zelda Fitzgerald —juttu.
Tiedäthän. Kireä, myrskyisä —
kastroiva narttu helvetistä, joka tekee elämästä kurjaa.
Tämä on pahin synttäripäivä koskaan. Enkä odottanut kummoisia.
Älä yritä kerjätä minulta sääliä. Minä en jaksa paskapuhettasi.
Me menemme sinne juhliin, Kevin. Pidämme hauskaa —
pidit siitä tai et. Ja arvaa mitä.
Rukoile, että se baarimikko ilmestyy paikalle.
Se oli aika noloa. Se oli kamalaa. Biljardipöytä, lamppu...
Ei se mitään. En aikonutkaan palata sinne enää.
Ehkä minun pitäisi vain lähteä kotiin.
Jos niin haluat, niin vinkkaan sinulle taksin.
Voimme ottaa uusiksi, kun ei ole niin paljon paineita.
Tiedäthän, uudenvuodenaattotreffit.
Enkä ole ikinä tehnyt mitään sellaista, mitä tein eilen.
Taksi! Hemmetti. —En ole tehnyt sitä ollenkaan.
Mitä? —Tiedäthän... Sitä.
Sitä? Etkö ole ennen tehnyt sitä?
En. —Mikset kertonut minulle?
Pelkäsin, että luulisit minua oudoksi.
Olinko siis ekasi? —Olit.
Eka, jonka annoit... —Joo.
Ikinä? —Niin.
Nolostutat minua. —Anteeksi. Tällaista ei ole sattunut ennen.
Tiedät, miltä minusta tuntuu. —Miksi minä? Tuskin tunsimme toisiamme.
En halua jutella tästä. —Ei se mitään. Ymmärrän hyvin.
Sinä palelet. Sinun pitää päästä lämpimään. Onko nälkä?
Haluatko, että lähden kotiin? —Ei, mennään syömään.
Mennään juhliin yhdessä. —Oletko varma?
Olen. Tiedän yhden intialais— ravintolan. Pitäisitkö siitä?
Toki. Jos sinä pidät siitä.
Osoite on tässä. Niiden pitäisi olla hyvät juhlat. Tulkaa käymään.
Kiitos. Me tulemme.
Tosi söpö. —Okei. Kello on melkein kymmenen.
Meillä ei ole seuraa. —Entä hän?
Baarimikkoko? Kauhean epätoivoista. —Itse olet tarjoilija.
Minä olen taiteilija. —Ehkä hänkin on.
Usko minua, ei ole. Unohda hänet. Meillä on vielä kaksi tuntia aikaa.
Eräs tyttö meni yksin kotiin aattona.
Hänen koko vuotensa meni pilalle. Miehet eivät huomanneet häntä.
Ihan kuin hän olisi tahriintunut. —Saamme seuraa. Niin kuin aina.
En saa. 1978 menin yksin kotiin. —Sinulla oli viikon suhde päällä.
Se ei ollut suhde, vaan peitetarina.
Hei.
Minä unohdin avaimeni. —Anteeksi, Jenny.
Älä. Jos on rakastunut, ei tarvitse pyytää anteeksi.
Inhoan teitä, paskiaiset.
Voi taivas! Vieraita. Taivaan kiitos.
Kiitos, kiitos. Täältä tullaan.
Hei, Eric. Hyvää uutta vuotta.
Hienot juhlat. —Kukaan ei halua tulla ekana.
Haluatko ruokaa? Tein rappudipin itse.
Missä se... Kuka hän olikaan?
Hän ei ole tulossa. —Eikö?
Hän jätti minut. Ajattele.
Hän jätti minut uudenvuodenaattona. Arvaa, millaisen tarinan hän keksi.
Hänellä muka olikin vuorikiipeilijä— heila, jota luultiin kuolleeksi.
Kävikin ilmi, että hän on elossa. Oletko ikinä kuullut moista paskaa?
Tiedäthän, millaista se on.
Pannaan musiikkia. Jotain joulumaista.
Minä inhoan joulua. —Auta nyt vähän, Eric.
Voi taivas. Lopeta.
Inhoan joulua ja uuttavuotta. Inhoan sitä, että ne ovat lähekkäin.
Se on pelkkää paskaa.
Saadaanko pari olutta?
Val, meidän pitää lähteä. —Lopeta. Tilasin olutta.
Val, ne tyypit. Ne tulevat tänne.
Nuoko ne ovat? —Tule.
Liikettä. Anteeksi.
Kiirehdi.
Tuolla on ovi. Mene. —Taivas, Stephie.
Tule, tule.
Olemme kusessa. Voi taivas.
Hei. Miten menee? Aika kuuma tuolla sisällä.
Halusimme tulla haukkaamaan happea —
ja samalla esittäytyä.
Minä olen Tom. Hän on Dave. Ja...
Hänellä ei ole tapoja. Näytä neideille, mitä me toimme heille.
Virvoitusjuomia. Olutta.
Sinä teet sitä taas, Jack. —Anteeksi. Tämä on vain...
Mitä voisin sanoa? Tästä tuli aika epätavallinen ilta.
Epätavallinenko? Miten? —Epätavallinen...
Ei millään erityisellä tavalla.
Cindy, anteeksi, että palaan taas tähän —
mutta ajattelen sitä, kun puhuit viime yöstä.
Mitä siitä? —Miksi minä?
Mikä minussa oli sellaista, joka sai sinut päättämään...
Tiedäthän. —Okei.
Mietitäänpä.
Miksi valitsin sinut?
Minulla lyö tyhjää.
Ei se mitään. Jos vetää tyhjää...
Näyttelijänä olen kiinnostunut ihmisten motiiveista.
Olet viehättävä tyttö. Sinulla on varmaan ollut tilaisuuksia.
Olet kaunis. Pohdin syytä.
Sitten sitä ajattelee: "Mikä tekee minusta niin erityisen?"
Yksi asia, jonka muistan eilisillalta...
Että olit varmaan kaikkein... —Mitä?
Voi taivas. —Oletko kunnossa? Ota vettä.
Tuo vain pahentaa sitä. Ota viiniä.
Onko parempi nyt? Oli varmaan chili.
Se oli niin iso.
Yritä pitää sitä suussasi. —Luulin, että se oli okra.
Okrat ovat ruskeita. Oletko kunnossa? —Olen.
Kyllä tämä tästä.
Ei se mitään. Tätä sattuu kaiken aikaa. —Anteeksi.
Tulen ihan pian. —Kaikki hyvin.
Kaikkein mitä?
En aio olla hiljaa. Haluan tietää, miksi et pane minua.
Haluatko tosiaan panna? Jos kerran haluat, tehdään se.
Et usko minua. —Kauanko olemme tunteneet?
Oletko kertaakaan edes harkinnut seksiä kanssani? Paitsi tänään.
Etkö viehätä minua? —Harva miehistäsi viehättää.
Olen sinusta lutka. —Et ole.
Et ole lutka. Olet ehkä vähän kevytkenkäinen, mutta et ole lutka.
Sinua pelottaa.
Pelottaako? Tunnen oloni alastomaksi ja haavoittuvaksi.
Tämä on niin ilmiselvää. —Niin naurettavaa.
Todista se. —Ei minun tarvitse todistaa mitään.
Minä haastan sinut panemaan minua, Kevin.
Nytkö? Haluatko likaisessa vessassa —
rakkaudetonta uudenvuodenseksiä ilmanraikastajan tuoksussa?
Paitsi jos jänistät.
Menemme takaisin klubille viemään tämä paketti Tony—ystävälleni.
Mitä siellä on? —Täällä on...
Jotain Tony—ystävälleni. —Tonylleko? Minä häivyn.
Minne sinä menet? —Junalle. Ennen kuin meidät tapetaan.
Halusit hengailla bändin kanssa. He ovat muusikoita.
He ovat roudareita, Val. Siinä on ero.
En halunnut puhua tästä, koska tiesin, että pillastuisit —
mutta viimeinen juna Ronkonkomaan meni jo.
Joudummeko olemaan täällä yön? —Pitää mennä. Tuletteko te?
Joo, me tullaan.
Heroiinia. —Stephie, älä...
Caitlyn, pidä lutkanäppisi erossa baarimikostani.
Hän ei ole sinun, vaan meidän baarimikkomme.
Hameesi on aina korvissasi. —Miehet eivät voi vastustaa minua.
Hän haluaa minut, ei sinua. Minua. —Luuletko niin?
Kyllä luulen. —Hei.
On aika varhaista niille juhlille. Otetaanko cocktailit?
Jostain syystä jokainen nainen jota tapailen, eroaa minusta.
Mistä se johtuu, Monica? —Siihen voi olla monia syitä.
Niin. Syitä on aina monia.
En ole saanut suoraa vastausta yhdeltäkään.
Kuten sinulta. Mikä sinun syysi oli? —Kuka sellaista muistaa?
Siitä on vain puoli vuotta. —Se on pitkä aika.
Ei ole. —Ota iisisti, Eric.
Etkö muista sitä surkeaa tekosyytä, jonka varjolla jätit minut?
Pidit minusta ystävänä, mutta et heilana, vaikka vetosinkin sinuun.
Ei tuo ole surkea syy. —Siinä ei ole järkeä.
Onhan siinä. —Tuosta minä juuri puhun.
Nuo ovat sekopäisiä selityksiä. Ne kuulostavat loogisilta —
mutta myöhemmin, kun niitä ajattelee kotona —
ne ovat ihan että... Mitä? —Rauhoitu, Eric.
Pyydän vain totuutta. Jos haluat erota minusta, ole hyvä —
mutta kerro edes syy. Onko se liikaa pyydetty?
Olen tosi tyhmä.
Mitä sinä teet? —Lähden kotiin.
Eric, ole kiltti ja jää tänne.
Hyvä on, minä jään, jos kerrot minulle totuuden.
Kerro oikea syy eroon, niin jään tänne.
Hyvä on, minä sanon sen. Voi taivas.
En osaa puhua Bridgetin tai muiden puolesta —
vain omasta puolestani.
Totuus on, että erosin sinusta —
koska olit elämäni surkein rakastaja.
Vaikka lasketaan kouluajat mukaan. Seksi oli huonoa.
Mitä sinä teet? —Mekkosi.
Vetskari on jumissa.
Anteeksi. —Ei se mitään.
Hemmetti, muru.
Oletko okei? —Olen.
Tämä on vain hauskanpitoa.
Joku tulee.
Kevin. Huhuu, Kevin. Tunnistan kenkäsi.
Ostin ne sinulle.
Ellie. Täydellistä.
Tuopa mukavaa. —Mitä...
Mitä sinä teet täällä? —Aioin käydä vessassa.
Tämä on uskomaton yhteensattuma. Eikö olekin?
Uskomaton. —Tosi outo.
Vuorokausi sitten olit murtunut, mutta nyt heittäydyt hänen syliinsä.
Olemme ystäviä. Muistathan Lucyn? —Miksi meidän kahvilassamme?
Tämä ei ole sitä, mitä ajattelet. —Sama se, mitä minä ajattelen.
Minne sinä menet? —Irti, irti, irti.
Soitan terapeutilleni. —Nytkö?
Asun hänen luonaan. —Ai asutte kimpassa?
Eikö Jackille sopinut? Makasitte kuulemma silloin kun me olimme pari.
Olet sekopää. En ole ikinä maannut Jackin kanssa.
Mitä? —En ikinä maannut Jackin kanssa.
Uskomatonta. Jätin juuri vastaajaasi viestin —
ja kerroin haluavani takaisin yhteen. Säälittävää.
Nauti tästä.
Kulta... —Älä kullittele minua.
Hyvä on, olin väärässä Jackin suhteen.
Jack?
Hei.
Cheryl. Ajatella, ettet muista nimeäni.
Miten niin? Cheryl. Niinhän minä juuri sanoin.
Cheryl. Miten menee? —Sanoit, että lähdet pois loman ajaksi.
Sanoinko niin? En muista sanoneeni niin.
Sanoit, että olisit koko viikon poissa.
Hiihtoretkeni peruuntui.
Sanoit, että lentäisit L.A:hin komediasarjan koekuvauksiin.
Että olinkin tarpeeksi tyhmä välittääkseni sinusta.
Cheryl... —Älä soittele minulle enää.
Onko selvä?
Nuija. —Oli kiva nähdä, Cheryl.
Hyvää... Hyvää uuttavuotta. Hei.
Ystäväni...
Näittekö... Aivan.
Cindy, oletko kunnossa? —Kaikki on ihan hienosti.
Cindy, herätämme huomiota. Tulisitko ulos, Cindy?
Kyllä.
Oletko valmis lähtemään? Haluaisin lähteä nyt heti.
Cindy! —Tullaan.
Anteeksi, että huusin sinulle. En voi selittää tarkemmin —
mutta sinun pitää tulla ulos. Tule ulos.
Voi taivas. Näytät siltä, että oksennat kohta.
Näytän kamalalta. —En tarkoittanut sitä.
Entä sitten, vaikka söitkin chilin? —Sinä vain sanot noin.
Huomenna asia on ihan toisin. "Voi ei, chili—tyttö soittaa taas."
Et tiedä, mitä tapahtuu.
Haluan, että kaikki on täydellistä, koska sinä olet kaikkein...
Minusta olet niin... —Mitä?
Olet niin kiva, Jack. —Olenko sinusta kiva?
Olet sinä. Muistatko, kun nenästäni alkoi vuotaa verta juhlissa?
Useimmat miehet eivät edes vilkaisisi minua sellaisen jälkeen.
Lähdetäänkö ulos? Jutellaan ulkona, ei täällä.
Tule.
Ei, ei. Tätä kautta. Maksoin jo ja otin vaatteesi.
Anteeksi. Heippa.
Olkaa hyvä. Näettekö, että olen ammattilainen?
Kippis. —Hyvää uutta vuotta 1982.
Tosi hyvää.
Vastaan kysymykseenne, ei, en tarjoile drinkkejä koko elämääni.
Älä muuta sano. Olen sihteeri. —Minä olen tarjoilija.
Hienoa. —Mitä sinä ennemmin tekisit?
Luen kolmatta vuotta lakia. —Lakiako?
Ihanko tosi? Etkö ole taiteilija? —Ihan tosi.
Isäni on asianajaja, ja olen perinyt isän taitoja alalta.
Olen asianajaja siihen asti, että pääsen pörssimeklariksi.
Ja tekemään kauppaa kiinteistöillä. Suuntaudun sille alalle.
Tämä on Reaganin talouden aikaa. Pitää investoida.
Jännittää vähän. Olen ekaa kertaa ulkona kahden tytön kanssa.
Tykkäättekö tanssia? Pidättekö Devosta? Asunne ovat seksikkäät.
Nämä vaatteemme näyttäisivät hyvältä lattiallani.
Millaisia munia haluatte? Kokkelia, hedelmöitettyä? Vitsi.
Ihme, että saat raahata minut takaisin tähän läävään.
Minun pitää etsiä Tony. —Selvä.
Hyvä.
Miksi annoit tuolle kieltä? —Kasva aikuiseksi.
Eikö sinun pitänyt antaa se paketti ystävällesi?
Hän on bileissä Avenue D:llä. Mennään sinne.
Hienoa. —Tanssitaanko?
Sanoitko D? D niin kuin dalmatialainen?
Minä häivyn täältä. Val!
Et kai tarkoita fysiologisia poikkeavuuksia?
Olivathan mittasuhteet normaalien inhimillisten rajojen puitteissa?
Ei kyse ollut siitä. —Nukahdin sen yhden kerran.
Olin vain väsynyt. Olen vain ihminen.
Ei se ollut sitäkään. —No mitä sitten?
Mikä oli niin kamalaa, ettet antanut tilaisuutta?
Ihminenhän voi oppia asioita. Opetella temppuja ja lukea kirjoja.
Se ei olisi auttanut. —Olenko siis toivoton?
Onhan sinulla taiteesi. —Taiteeni. Taiteeni.
Kiitos, kiitos. Nyt tuntuu tosi hyvältä.
Eric, joillekin asioille ei vain voi mitään.
Ymmärrän. Kutsut minut tänne ja kerrot, että olin surkea rakastaja —
ja nyt kerrot, ettei sille voi mitään.
Valitan, että se nainen jätti sinut ja että olet huono sängyssä.
Eniten valitan sitä, että päätin järkätä karmeat juhlat —
nämä painajaismaiset uudenvuodenbileet.
Nämä juhlat tekevät minusta selvää.
Ei tarvitse nyt hiiltyä. Ei se niin paha ole.
Ei niin paha, vai?
Ei niin paha. Eric. Meillä on tässä emäntä —
joka on hysterian partaalla, ja vieras... yksi vieras —
joka on viettänyt illan selvitellen seksuaalisuusongelmiaan.
Siinä koko juhlani! Hiton onnellista uutta vuotta!
Kuinka tyhmää. Totta kai Ellie ilmestyi. Pahin tapahtui.
Et saa sitä ikinä anteeksi, Lucy. —Ei se ollut minun syytäni.
Et valittanut, kun käpälöit minua. —Tämä ei ole vitsi, vaan elämäni.
Kiittäisit minua, kun pelastin sinut siltä.
Elämäni on pilalla sinun takiasi.
Kiellät tosiasiat elämässäsi. Olet tehnyt sitä koko ajan.
Olet masentunut. Sinun rinnallasi elämäni näyttää ruusuiselta.
Mikä hyväntekijä. Oma elämäsi onkin tosi ruusuista.
Ehkä pitäisi lähteä. —Ehkä tosiaan!
Minne menet? —Etsimään sitä baarimikkoa.
Niinkö? Hienoa. Kerro terveisiä. —Kerron. Haista paska.
Haista itse! Muista, että minä halusin jäädä kotiin.
Jack, mitä sinä teet? —En mitään. Minä vain...
Onko kaikki ok?
Mennäänpä sitten.
Ei tästä illasta ehkä niin paha tullutkaan.
Mennään nyt vain juhliin. —Jack, taidan rakastua sinuun.
Mitä? —Taidan olla rakastunut sinuun.
Ei kai taas. Älä tee sitä. Et tunne minua.
Mutta pidän sinusta. Ja luulin, että pidät minusta.
Niin minä pidänkin. Mutta pidän monista muistakin. Ymmärrätkö?
Ymmärrän. —Älä nyt viitsi, Cheryl.
Cindy! Nimeni on Cindy. —Tiedän. Anteeksi.
Kuka Cheryl on? —Hän...
Oletko rakastunut häneen? —En ole rakastunut keneenkään.
Koko aihe saa minut vaivautuneeksi. Annetaan olla ja mennään juhliin.
En lähtisi, vaikka olisit viimeinen mies.
Älä viitsi, Cindy. —Painu helvettiin.
Voi luoja...
Oletko kunnossa? —No en. Kaaduin koiranpaskaan.
Luoja, miten noloa. —Ei se nyt niin paha juttu ole.
Anna minun olla! Inhoan sinua. Olet teeskentelijä.
Et ole yhtään kiva. —En sanonut olevani kiva.
Olet niin itsekeskeinen. —Mitä tarkoitat?
Luulitko, etten huomannut? Kun sait tietää minun olleen neitsyt —
olet vain kysellyt, miksi valitsin sinut.
Miksi sinä? Ajattelet vain itseäsi.
Olin vain utelias. —Luuletko olevasi erityinen?
Se olisi voinut olla kuka tahansa.
Olisin lähtenyt kenen tahansa matkaan eilen illalla.
Halusin vain hoitaa sen. Ihan kuka vaan.
Hyvä on. Se siitä. Lopetetaan tämä tähän.
Se sopii hyvin. —Emme ehkä tapaa enää.
Kuulostaa täydelliseltä. —Mennäänkö samalla taksilla?
Se Cheryl varmaan inhoaa sinua myös. —Moni nainen New Yorkissa inhoaa.
Niin tyypillistä. Kaikki miehet ovat samanlaisia, keskinkertaisia.
Niin poroporvarillista. Tulitikut tuottavat pettymyksen!
Ole hyvä, muru. —Älä muruttele. Mutta kiitos.
Sanoin kiitos kohteliaasti. Naiset osaavat olla kohteliaita.
Parisuhteessa nainen on valmis vähättelemään tarpeitaan —
ja valmis ohjaamaan miehen elämän merkkipaalujen kautta rakastavasti.
Sitten sitä kääntää selkänsä 24 tunniksi ja menee yleisövessaan —
ja siellä hän on, pussailemassa toisen naisen kanssa. Tajuatko?
Voin syyttää vain itseäni siitä.
Olen tuntenut riittävästi miehiä tietääkseni —
että olette kaikki vain epätoivoisia vauvoja —
etsimässä jättitissiä, josta imeä elämänvoima pois minusta —
kunnes olen pelkkä kuori. Mitä?
Puheesi tisseistä herättää tarpeen puhua.
Aistin takapenkillä vihamielisyyttä. —Kuinka terävä havainto.
Ei ole hyvä. Sellainen energia pilaa taksini kivan tunnelman.
Polttelet kallista kamaa. Sinun täytyy löytää mies —
joka on riittävän itsevarma arvostaakseen kaltaistasi naista.
Minä pidän vahvoista naisista. Ja sinä olet vahva nainen.
Sinuna minä juhlistaisin vahvuuttamme minun kanssani.
Tämä kadunkulma sopii oikein hyvin.
En arvannut, että haluaisit pysähtyä heti.
Rakastellaanko hitaasti, vai jätänkö mittarin päälle?
Muru häipyi.
Hetkinen. Muistinko hymyillä? Taisin unohtaa. Siitä se johtui.
Silkkaa ajantuhlausta. —Lakimiehet. Juppeja.
Tyyppi jaksoi jauhaa kiinteistöistä. —Miksi hän uskoi meitä kiinnostavan?
Tuolla hän on.
Oliko liian ilkeää hylätä hänet näin?
Se lakijuttu oli jo paha, ja vielä cowboy—paita ja gladiaattoritukka.
Se tulitikkuvihkojuttu on vähän liian ilmeinen.
Minulla on määräaika. —Mitä kello muuten on?
Voi luoja. Meillä on tunti aikaa. —Tuntiko? Oletko tosissasi?
Oikein hyvä. Tosi hyvä.
Se on tekniikasta kiinni.
Moni aliarvioi pyörivän liikkeen merkityksen.
Eric, tuo sattuu. —Mahtavaa.
Minulla ei taida olla ongelmia, Monica, vaan sinulla.
Väität minun olevan surkea sängyssä, koska itse olet jumissa.
Ei ole minun syytäni, että tunne—elämäsi on hajalla.
Se naisten kanssa on vaikeaa. Aina pitää puhua tunteista.
Kaikkea sitä epämääräistä sontaa. Se on vain seksiä. Siinä kaikki.
Kaksi ihmistä sängyssä. Ei mitään henkistä humaanisuuden hurmaa.
Halusit tietää, miksi olet huono sängyssä ja minä kerroin.
Ei tarvitse raivota minulle vain koska olet riittämätön.
Nytkö olen riittämätön? Olenko riittämätön?
Olet. —Ota tuo kammottava mekko pois.
Minä näytän sinulle, kuka tässä on riittämätön.
Mitä sinä teet? —Todistan, että olet väärässä.
Panen sinut rukoilemaan armoa.
Voi luoja! Oletko ihan hullu?
Luoja, eihän täällä ole ketään. —Eric on täällä.
Eric. Aivan. Hei.
Hei, minä olen Hillary. Rakastan kukkiasi.
Minun mitä? —Kukkiasi.
Pelästytit minut.
Haluatko oluen?
Miksi sinulla on tuo paketti? Meidän piti lähteä.
Tony ei ole tullut. Odotellaan häntä.
Hauskat juhlat, vai mitä? —Surkeat. Haluan lähteä.
Minne haluat mennä? —Ronkonkomaan.
Minne? —Tiedäthän sinä, Ronkonkoma.
Se on Long Islandilla. —Vai Long Islandilla.
Minä olen New Jerseystä. —Onneksi olkoon.
Saanko kysyä jotain? —Tämä on vapaa maa.
Sanoiko Val sinulle jotain minusta? Minusta meillä meni hyvin.
Tuntui siltä, että hän piti minusta oikeasti.
Ja nyt hän pussailee Daven kanssa. Ja minä mietin...
Loukkasinko minä häntä jotenkin?
Tiedäthän sinä nämä jutut.
Niin. Kun tapasin Valin, ajattelin: "Hän on se oikea."
Val on erilainen. Halusin päästä hänen lähelleen.
Halusin olla hänen kanssaan. Isot silmät ja pyöreä pää. Olin ihan...
Ehkä...
En minä tiedä. Pidät minua varmaan ihan idioottina.
Koska tapasimme vasta.
Saanko sanoa jotain? Tämä on elämäni surkein ilta.
Olen jossain kellarissa Avenue D:llä.
Ikävää, jos sinulla on ryppyjä rakkaudessa —
mutta minä haluan vain kotiin ennen kuin joku tappaa minut.
Hyvä on. Tajuan kyllä.
Toin sinulle kukkia.
Saanko istua seuraasi? —Minulla on jo seuraa.
Seuraako? —Ymmärrät kyllä hyvin.
Se baarimikkoko? —Hän on vessassa.
Sinun pitäisi mennä kotiin. Sitähän sinä halusit alunperin.
Älä ole huolissasi minusta. Olen hoitanut asiani.
Sinä tapasit sen tyypin vasta. —Mitä sitten?
Etkö ole hiukan turhan hätäinen?
Oletko huomannut, että arvostelet muita herkästi kun olet sinkku?
Siitä vaan, jos kerran haluat maata vasta tapaamasi hepun kanssa.
Ole hyvä. —Kiitos.
Kuulehan nyt. —Mitä?
Se, mitä haluan sanoa sinulle...
Niin, Kevin?
Tehdään se. Meidän pitäisi tehdä se.
Et voi olla tosissasi. —Olenhan.
Minusta meidän pitäisi mennä kahvilaan ja tehdä se. Tuletko?
En voi noin vain hylätä baarimikkoa. —Nyt on syntymäpäiväni. Sanoit itse.
Tule nyt. Vai etkö uskalla?
Etkö uskalla naida kanssani?
...odotan kellon soivan.
Ei se ole iso juttu Vain kellon soitto
Jättikö hän sinut uudenvuoden— aattona? —Olin tyrmistynyt.
Hän selvästi kokee luovuutesi uhkana. Olet loistava.
Niinkö sinusta? —Todellakin. Kuinka muuten?
Naisen muoto kiehtoo minua.
Sinusta tulisi upea malli. Olet lähes täysin symmetrinen.
Olen kuntoillut. —Sen kyllä huomaa.
Sinä tunnut ymmärtävän minua. —Todellakin ymmärrän.
Onneksi en lähtenyt kotiin. —Minusta tuntuu samalta.
Hillary, voisit tulla ateljeeheni katsomaan uusia kuviani.
Hienoa.
Taksi! Hienoa. Aja vain ohi, ihan kuin en olisi tässä.
Voisinko sanoa jotain? —Et.
Sinusta tuntuu ehkä paremmalta, jos kuuntelet minua.
Se, mitä meille eilen tapahtui, on minulle toistuva pulma.
Tapaan jonkun, vietämme yön yhdessä, ja seuraavana päivänä...
Mitä? Mitä sitten tapahtuu? —Hän tunteekin jotain minua kohtaan.
Eli että jokainen nainen, jonka kanssa makaat, rakastuu sinuun.
Niin, se on kuin kirous. —Onko rakastuminen sinusta kirous?
Et tajua, mitä se on. —En tosiaankaan.
Olet onnekas. Moni elää koko elämänsä ilman rakkautta.
Sinä heität sen hukkaan.
Kuin se olisi jotain ikävää. Kuulehan nyt, Jack.
Olet kirottu, mutta et niin kuin luulet olevasi.
Kuinka sitten?
Hyvästi, Jack.
Minne olet menossa?
Taksi! —Odota, Cindy. Et voi lähteä.
Sinulla on koiranpaskaa takissa.
Mekkosi!
Hitto.
Pidä kiirettä. Jossain täytyy olla taksi.
En voi enää kävellä. —Kuuntele minua!
Minä menen niihin juhliin. Tajuatko? Se on ainoa toivoni.
Ei se ole paljoakaan, mutta Eric on siellä.
Mitä? Haluatko sinä Ericin? Minä otan sitten baarimikon.
Taksi! —Rouva!
Pois siitä!
Meillä on hätätilanne.
Great Jones Street 292. —Sano se kun pääsemme liikkeelle.
Olen päissäni uudenvuodenaatosta. —Et kai ottaisi sitä lakimiestä.
Haluat itse hänet. —Olet vainoharhainen.
Ehkä haluat sekä Ericin että lakimiehen.
Älä koske. Liian vihamielistä. —Voisitko lähteä liikkeelle?
Joskus on pysyttävä aloillaan päästäkseen eteenpäin.
Haluaisitteko tupakan? Olkaa hyvät.
Tästä laulusta mieleeni tulee kaverini Twain.
Twain oli paras ystäväni, kunnes rakastuimme samaan tyttöön.
Kaunis tyttö. Seksikäs. Twain oli sulavaliikkeinen tyyppi.
Minä olin ujonpuoleinen ja kömpelö. Ei ollut afroa silloin.
Yhtenä iltana menin ravintolaan —
ja tapasin Twainin päivällisellä unelmanaiseni kanssa.
Istuin takana katsomassa heitä koko illan.
Ensiksi he söivät alkupaloja. Viiniä, juustoa...
Minä tuumin koko ajan: "Olisinpa minä tuossa."
Yhtäkkiä Twain haukkasi tarhapapua ja tukehtui kuoliaaksi.
Ajattelin, että sen olisi pitänyt olla minä.
Tämä laulu tuo sen aina mieleen. Upea nainen.
Tarkoitatko, että rakkaus tappaa?
Ei. Hän tarkoittaa, ettei meidän pitäisi riidellä miehistä.
Minusta hän on oikeassa. —Niin olenkin, muru.
Mitä jos sopisimme, että lähdemme juhlista yksin?
Tarkoitatko, että ilman miehiä? —Kuulostaa paremmalta.
Että menisimme ilman miehiä kotiin, vaikka se pilaa koko vuoden.
Olen valmis tekemään sen uhrauksen ystävyyden vuoksi.
Hyvä on. —Hyvä on.
Se, mitä tässä taksissa tapahtuu nyt, on kaunista.
Voisitko saada auton liikkeelle? —Voisitteko te siirtää tuon pois?
Kevin. Anna olla. Lopeta.
Mitä nyt? Mikä on vialla?
En tiedä.
Avasin silmäni ja näin kasvosi, ja tajusin, etten voi.
Näit kasvoni ja päätit, ettet voi naida kanssani.
En voi jatkuvasti maata sellaisten kanssa, jotka eivät välitä minusta.
Ja tajusit sen vasta nyt?
Niin. Niin tajusin.
Olet harrastanut merkityksetöntä seksiä vuosien ajan.
Ja se on ihan okei. Mutta nyt täällä, minun kanssani...
Yhtäkkiä tajuat, ettet voi tehdä sitä enää.
Älä huuda minulle, Kevin. —Olet ihan sekaisin.
Minäkö? Entä sinä? Miksi sanotaan tyyppiä —
joka heittäytyy mahdottomasta suhteesta toiseen, kun voisi olla...
Voisi olla mitä?
Kiitos.
Nähdään.
En jaksa enää. Heppu painaa tonnin. Olisi pitänyt jättää sinne.
Olemme pian perillä. —Emmekä ole.
Kuulitteko laukaukset? —Pannaan hänet taksiin.
Ei voi, hän on tajuton.
Ei se ole meidän ongelma. —Maksetaan kuljettajalle.
Onko hänellä rahaa? —On lompakossa.
En löydä lompakkoa. —Hetkinen. Tässä se on.
Ei hänellä ole rahaa täällä. —Hienoa. Olisi pitänyt jättää sinne.
Stephie, en kestä enää. Sinä vain valitat koko ajan.
Voisitko joskus ajatella positiivisesti?
Ehkä sinulla voisi olla hauskaa, jos pitäisit välillä turpasi kiinni.
Mikään ei kelpaa sinulle! —Luoja.
Luoja. Tässä on serkkuni juhlien osoite.
Lasketko leikkiä? —Tämä on juuri oikea osoite.
Luojan kiitos. Nyt mennään juhliin. —Tule nyt.
Dave, nähdään myöhemmin. —Tule, mennään juhliin.
Älähän nyt, muru.
Tämä lienee oikea paikka. Hyvää uutta vuotta.
...viisi, kuusi, kolme, kaksi, yksi!
Hyvää uutta vuotta!
Voi luoja...
Hitto. Hei, koira.
Hyvä koira. Hyvä koira.
Herää.
Kuka hitto sinä olet? —Asun täällä. Kuka sinä olet?
Ai, olet Monica. Hei. Stephie.
Olen serkkusi Valin ystävä. —Val? Ronkonkomasta.
Niin. Hän toi minut tänne eilen. —Luoja, mikä krapula.
Oliko serkkuni Val Ronkonkomasta täällä eilen?
Oli. Hän ja miljoona muuta ihmistä.
Hienoa. Tosi hienoa. Kaikki tulivat, ja minä missasin kaiken.
Tosi siistiä. Soitin vanhemmilleni. He tulevat päivälliselle.
Kaikki hyvin. Sanoin, että nukuin sohvalla. Et joudu pulaan.
Minkä ikäinen olet? Näytit eilen vanhemmalta.
Rauhoitu vain. En kerro kenellekään. Se on salaisuutemme.
Ihan kuin Romeo ja Julia. —Luoja.
Tiedätkö, miksei haittaa valehdella vanhemmille?
Haluatko tietää, miksi? —Taidan tietää jo.
Minä rakastan sinua.
Voimme viettää kaikki viikonloput yhdessä.
Kesäkuussa voit tulla valmistujaisiini.
Ystäväni ovat tosi kateellisia.
1982 on varmasti kaikkien aikojen siistein vuosi.
Voi luoja!
Tykkäät tästä!
No? —Mitä?
Tiedäthän. Oliko se... —Toki. Ihan mahtavaa.
Niinpä. —Hyvänen aika, mitä kello on?
Nähdäänkö myöhemmin? —Jos ehdin.
"Jos ehdit"? —Aloitin uuden työn galleriassa.
Se vie kaiken aikani. Mutta jos ehdin, niin... Tiedäthän.
Ihan suoraan sanottuna, Hillary, en. Minä en tiedä.
Mikä bändi? Oliko täällä muusikoita? Soittivatko he?
Joo. En ole kuullut heistä, mutta ei sillä väliä.
Heppu, jolla oli hassut lasit. Joku Elvis.
Elvis Costello? —Juuri hän.
Hän on kuulemma julkaissut levyn.
Elvis Costello. Elämäni rakkaus. Oliko hän täällä? Minun asunnossani?
Lauloiko hän juhlissani? —Kyllä.
Hän höpisi rapudipistä ja kyseli reseptiä.
Kukaan ei tiennyt sitä. —Se oli suoraan paketista.
Olisin voinut kertoa hänelle sen.
Sano minulle yksi asia. En ole itserakas ihminen.
Oliko seksi tyydyttävää?
Ei. Valitan. Se oli surkeaa.
Haloo? —Onko sinulla krapula?
Ei. Taidan olla humalassa. — Se on pahinta.
Mitä tuumit eilisistä julista?
Se lakimiesbaarimikko tuli sinne. —Ei hän niin paha ollut.
Hän ei suuttunut siitä, että jätimme hänet.
Surkeat bileet. Kaikki miehet olivat teennäisiä.
Hyvä, että päätimme lähteä yksin kotiin.
Lähdetäänkö aamiaiselle?
Ei... Ehkä lounaalle.
Selvä. Nyt pitää mennä.
Hei...
Arvaa, kuka on valmiina taas.
No, ainakin kaikki tulivat. Ei tarvitse loppuelämää miettiä —
ettei minulla ole ystäviä, että kaikki inhoavat minua. Vai mitä?
Olisiko sinulla närästyslääkettä? Tapaan hepun nimeltä Tony.
Kylpyhuoneessa. —Kiitos.
Voi luoja...
Missä lasini ovat?
Ei kai taas. —Elvis?
Kiva.
Voinko soittaa myöhemmin?
Myöhemmin tänään, vai?
Ellei se ole liian tungettelevaa. Onko se?
Ei. Ei ole liian tungettelevaa. —Etkö?
Hyvä on. Hyvä.
Koska pidän sinusta kovasti.
Pidän sinusta kovasti.
Pidätkö? —Kyllä.
Minusta sellaiseen ei tarvita paljon aikaa.
Jos niin tapahtuu, niin sen vaan tietää. Minä tiedän.
Ymmärrätkö, mitä tarkoitan? —Kyllä. Niin minäkin.
Mentäisiinkö syömään tänään? Olisiko se kiva?
Hyvä on.
Tämä on sinusta ehkä vähän hullua...
Mutta minusta tuntuu, että rakastun sinuun.
Ei se minusta ole hullua.
Haiseeko täällä koiranpaska?
Tupakka toimii joillekin kilpenä merkityksellistä suhdetta vastaan.
Luin sen lehdestä.
Ihmiset suojaavat tunteitaan turvautumalla tupakkaan.
Tuli mieleen, kun katselin kaikkia tupakoivia ihmisiä eilen.
Miksi ihmiset pelkäävät toisiaan? —Kuten me?
Olemme aina olleet rehellisiä toisillemme.
Nyt taitaisi olla aika lopettaa tupakointi.
Sitten sinusta tulee äreä ja kireä. Valitat ja kitiset —
ja kadotat inspiraatiosi, ja syytät minua siitä.
Menin hillittömiin juhliin uudenvuodenaattona.
En tajunnut yhtään, mitä nämä tytöt tässä kuvassa puhuivat.
Missä hitossa on Ronkonkamano? Tämä heppu on nekrofiili.
Hän raahasi kuollutta tyttöä ympäri juhlia. Katsokaa silmiä.
Katsokaa tyttöä. Ihan kuollut. Tässä on vaginanukkemies.
Hän on tosi lahjakas. Hänestä tulee vielä kuuluisa.
Tämä tyttö syötti kaikille nakkeja. Hänellä taisi olla nakki mielessään.
Tämäkin tyttö oli kyydissäni illalla. Pieni kaupunki.
Tuo taitaa olla se heppu, joka sai tytön hermostumaan.
Tuossa mies alkoi lähestyä tosi rumaa naista.
Minä en sano naista rumaksi, mutta tällä naisella oli penis.
Tässä hän tapasi tytön Rankankamanosta.
Tyttö taitaa kirjoittaa rakkauskirjeensä väriliiduilla.
Tässä olen minä. Minulla oli tosi hauskaa.
Ja tämä heppu. Hän ei kuunnellut minua.
Hänellä oli kaksi naista.
Pieni tyttö hermostui isolle, mutta kohta mies oli ison kanssa.
Mutta pieni tyttö iskikin nekrofiilin.
Ihan kiva, että eläväkin kelpasi.
Tämä heppu janosi rakkautta. Hän nappasi pinkkimekkoisen tytön.
Kunnes tytön nenästä alkoi vuotaa verta.
Sitten halailtiin ja hymyiltiin ja pussailtiin. Ekstaasi oli lähellä.
Tuo heppu keskellä oli "Onnen päivistä".
Sain nimmarin ja kaikkea. Potsy. Kaikki tanssivat ja nauroivat.
Jos juhlissa olisi ollut villimpää, Rick James olisi ilmestynyt.
Pidän nämä kuvat. Ne tekevät minut iloiseksi ja muistuttavat —
että jos ottaa rennosti, voi pitää hauskaa vaikka haisisikin pahalle.
Lopulta kaikki saivat mitä halusivat. Vähän rakkautta.
Ja minä sain, mitä halusin: vähän pesää. Sen näkee silmistä.
Suomennos: Marko Pohjanrinne Scandinavian Text Service 2019
Jos muistat mitään, mitä olen sanonut, muista tämä:
James Brown on koko viihdealan kovin konkari.